Fröken Rahm?
Nu räcker det för i dag. Herr Rauch har en besökare.
Armand Rauch?
Jag heter Sophia Rahm.
Min mor hette Famke Rahm. Hennes syster studerade i Argentina.
Jag tror att jag är din systerdotter.
Min flicka.
Får jag se på dig.
Hur hittade du mig?
Det var inte lätt. Men nu är jag här, morbror.
Eller ska jag kalla dig general? Det stämmer väl?
General Neurath i SS.
Jag heter Rauch. Armand Rauch.
Minns du Mathieu Jonas? Du trodde väl att du var säker när han dog?
Men han hade en dotter.
Det här...det tillhörde min mor.
Och det här...det var min pappas.
Och det här tillhörde soldaten som befriade honom från ditt dödsläger.
Jag såg dem dö medan de letade efter er.
Så alla ögonblick av smärta du känner nu är för deras skull.
Jävla judeslinka! Hora!
Om du inte vill dö här och nu så måste du ge mig Klausener.
Om du ger mig Klausener så struntar jag i att kväva dig med en kudde.
Du försöker spela så modig.
Men dina händer darrar som ett löv.
Jag är hjälplös.
Gör det.
Typiskt. Det finns en anledning till varför allt detta började.
När jag ser på dig nu...
...så inser jag exakt vilken anledning det var.
Som du vill. Men du är för stolt för att inte ha behållit något.
Souvenirer.
Att hitta Klausener kommer inte att förändra något.
-Det är redan för sent. -Vad?
Du vet visst inget om det här. Eller hur?
Vad pratar du om? Vem är den här killen? Vem är Hunt?
Är han forskare? Varför finansierar ni hans arbete?
Är Klausener där? Svara mig!
Se på dig. Ett barn som leker detektiv.
Tusenårsriket gömmer sig inte för såna som dig.
Det har bara bidat sin tid i skuggorna.
Fan också. Kom igen nu. Kom igen!
Du skulle bara våga dö nu! Kom igen!
Fan också.
Doktor?
De har anlänt, sir.
De är på platsen. Herr Klausener?
Till centralen. Vi har säkrat platsen.
Inhämtningsgruppen går in.
Vi ser färska blodspår och tomhylsor.
Er operatör och hans grupp syns inte till.
Vi närmar oss maskinrummet nu.
Maskinrummet i sikte.
Vad i helvete är det som händer?
Vi borde hämta ut dem.
Det är för sent för det.
Men jobbet är nu slutfört.
Le, Josef. Det har börjat.
Tyvärr. Jag talar inte språket.
Hallå där! Lägg av!
Jag har pengar. Ta dem.
-Nu räcker det! -Håll dig utanför det här, Marius.
-Är du journalist? -Nej.
-Då är det en illa vald semester. -Jag letar efter den här killen.
Jag tror att han var här för ungefär två veckor sen.
Ja, han var här. Han mötte andra män. De var främlingar. Legosoldater.
De åkte österut. De kom aldrig tillbaka.
-Österut? -Det är en plats du bör undvika.
Ser du familjerna där ute? De kom därifrån.
Brända hus och mördade familjer.
De talar om...hemska saker.
Kan Hunt ha tagit en annan väg tillbaka?
Han kom inte tillbaka. Han är död.
-Du ser gammal ut. -Tack så mycket.
Medan du står där så kan du skaffa mig en whiskey.
Ge oss två stora. Och han betalar.
Jösses. Hon har verkligen växt till sig.
Det var ett bra tag sen sist. Mycket har hänt.
-Var har du varit? -Här och där.
Jag hörde vad som hände med Mathieu. Jag beklagar.
-Det var väl en bilolycka? -Ja, det var en olycka.
Det förklarar varför Neurath dog innan han kunde ställas inför rätta.
-Det var en olycka. -Visst.
Så han gav dig Hunt och nu är du här för att leta efter Klausener.
Nu vet jag att jag är på rätt på spår.
Hunt är som du. Ni letar efter era "mångmagneter".
Förenad fältteori. Ja, han arbetade inom samma fält.
-Du borde undvika det. Åk hem. -Sällan.
Herregud, Lena. Hörde du inte vad han sa?
Det här är verkligt. Vi spelar om den högsta insatsen.
Herre min skapare.
Här. Titta.
En snabbinsatsstyrka från NATO har stridit här i hemlighet i 14 dar.
Gå, gå, gå!
Kontrollen här. Vi kan inte evakuera era skadade.
Säkra er position och neutralisera fienden.
Falcon till noll! Vi behöver hämtning!
Noll här. Lägesrapport. Var är målet?
-Mamma? -Tyst. Det är...
Vi måste dra!
Herregud...
-Bara för att nån klär ut sig till... -Du förstår inte.
Lägerkommendant Gotz. En sjuk jävel. Han dog -45.
Han ser rätt pigg ut för att vara död.
Gjorde Klausener det här? Gjorde han det verkligen?
Vi är långt från gamla gubbar på ålderdomshem, Lena.
-Du vet var han är. -Åk hem.
-Jag följer med dig. -Nej, det gör du inte.
Om jag tar Klausener så är det överför mig.
Lycka till med det.
Det var trevligt att se dig.
Då så.
Hur lyckades Klausener med det här? De är som...spöken.
Det är en romantisk beskrivning men inte helt åt skogen.
Här. Klauseners maskin. Den ger dig den perfekta armen.
Enligt teorin så gav han soldaterna någon slags specialbehandling.
När den kombineras med magnetfältet från maskinen-
-så är soldaterna plötsligt inte som oss längre.
Inne i fältet gör de vad de vill. Man kan skjuta dem utan att de dör.
Den här bilden togs för tre veckor sen.
Inget ovanligt om man bortser från inbördeskriget.
Det här är för två veckor sen, när Hunt försvann.
Det här området är ett elektromagnetiskt fält.
Allt som är elektriskt är oanvändbart inuti fältet.
Och det täcker Klauseners sista tjänstgöringsplats.
Det här är för tre dar sen.
Just nu är fältet 50 km i diameter. Och Gotz och hans killar följer med.
-Vart är de på väg? -Överallt.
-Det är väl deras grej? Eller hur? -Tusenårsriket.
-Där ser man. Nu är det visst dags. -Vad?
Sätt fart, grabbar!
-Vad står på? -Vi ingår i en FN-styrka.
Vi misstänker att illegala kemiska vapen har använts här.
Civilister informeras om att det kan bli nödvändigt att evakuera dem.
-Visst. Vi måste sätta fart. -Kemiska vapen?
Skitsnack. Varför ska man ge bort tidernas största upptäckt-
-om man kan behålla den själv?
Stater skulle betala vad som helst för att lägga beslag på maskinen.
Vänta lite. Vad ska du göra om du får tag på den?
Jag letade efter Klausener i Ryssland och litade på fel killar.
Undvik deras fängelser. De är kalla.
Efter ungefär ett år dök två killar från ambassaden upp.
Jag trodde att de skulle fixa ut mig.
När de insåg att jag inte visste mer om maskinen så lämnade de mig där.
Ingen borde få kontrollera sådana krafter. Ingen.
Jag vill bara ha Klausener.
Det bör vara ungefär två dagars resa till Klauseners underjordiska bunker.
Visst. Men vi använder ju min bil. Varför behöver vi mina pengar?
Vi är på väg till ett milisläger. Jag känner en viss Limak där.
-Vi kan köpa eskort av honom. -Litar du på honom?
Så fan heller. Men jag åker inte in dit utan eskort.
Okej. Det är ungefär 1,5 km kvar. Sen svänger vi vänster.
Kom igen nu.
Jag antar att vi är framme.
Fältet expanderar mycket fortare än jag trodde.
Hämta dina saker. Ju snabbare vi får eskort, desto bättre.
Fan också. Det är milislägret.
Nu gäller det. Är du redo?
Limak! Limak!
Kom!
Limak. Fan också!
Kom.
Var helt tyst. Andas inte ens.
Vi måste röra på oss.
Lena?
Lena. Vi måste gå.
Det var där vi kom ifrån.
Vi kan vända om. Här och nu.
Bilen är sabbad, men till fots kan vi nå fronten igen till i morgon.
Du får bestämma.
Specialförband.
-Nej, men hallå... -Vad?
Ett EMP-Vapen. Elektromagnetisk puls.
Det grillar alla elektriska kretsar inom en viss radie.
Smart. De försökte komma nära för att slå ut maskinen.
Kan vi ta med oss den och använda den vid bunkern?
Nej, den är sabbad. Kom. Det är bäst att vi rör på oss.
Vad är det här?
Runsymboler.
Varsågod.
Nazisterna hade en grupp som utvecklade specialvapen.
De kallade sig ""den svarta solen"".
De använde symbolerna i sina dokument. Jag tror att det är en kod.
Ett lösenord för att aktivera maskinen.
-Du måste ha forskat i åratal. -Tio. På ett ungefär.
Men jag hade åtminstone ett val. Mathieu hade ett val.
Har du någonsin funderat på att syssla med något annat?
Jag vet inte. Först trodde jag att det var vad alla familjer gjorde.
Att resa runt i Sydamerika och leta efter gamla gubbar.
Men en kväll när jag var i tioårsåldern...
...så smög jag in i hans rum.
Han satt på balkongen och grät.
På sängen låg det en massa bilder...
...av Klausener och de andra och saker som de gjort.
Jag hade aldrig sett honom gråta tidigare.
Anta att du kommer åt Klausener. Vad gör du sen?
Jag vet inte.
Då har jag väl ett val.
Det kommer alltid att finnas någon annan.
Någon som gör vad som helst för makt. Ännu en Klausener.
-Människor är såna. -Nästa man är inte mitt problem.
-Vad i helvete? -Sätt fart!
Herregud! Spring!
Kom nu! Lena!
För i helvete... Där inne.
-Ni där! Sätt fart! -Rör på er!
-Täcker höger! -Täcker vänster!
Skit!
Fan också!
Sätt fart!
Spring! Utrym!
Sätt fart, för i helvete!
-Rör på er! -Spring, spring, spring!
-Ducka, för fan! -Skjut inte! Vi kommer ut!
-Sätt fart! Kom igen! -Sätt igång, EMP:n!
-Gör det! Sätt fart! -Stridskontakt!
-Sätt fart! Vad väntar du på? -Vi kan inte. Tänk på uppdraget.
Om vi dör så är uppdraget ändå rökt! Gör det!
Så där, ja.
Det ordnar sig. Det ordnar sig.
Håll bara ut, kompis.
-Lägg av! -Har du nåt att säga?
Min kompis dog när han räddade er! Nu är du rökt!
Hör du! Lugna ned dig.
Vad fan gör ni här? Det här är förbjudet område!
-Vi är journalister. -Säger du det?
Ställ er mot väggen!
Jag tar den här, stumpan.
Sära på benen, för fan!
Är det bara jag eller är det helt kört för oss?
Fysikläraren är död. Och vad var det han sa?
""Ni har bara ett skott så lattja inte med den.""
-Vi hade inget val! -Nu är det kört för oss alla.
Ni saknar presskort och kamera. Men du tog med skjutjärnet, mr Wallace.
Men det jag helst vill veta är varför han kände igen dig.
Jag...han tog nog fel på person.
Det har varit en skitjobbig dag. Jävlas inte med mig.
-Om han dör så får ni aldrig veta. -Det har du rätt i.
Hall. Stick ut ett av hennes ögon. Vilket som.
Okej, okej! Vänta.
Jag är ingenjör.
Är du vetenskapsman? Jag antar att du är fysiker.
-Ja. -Är hon din sekreterare?
-Jag jagar krigsförbrytare. Nazister. -Då är du på rätt ställe, raring.
Ni är väl ute efter guldet vid slutet av den här regnbågen?
Är inte ni det? Lägg av.
Låt mig gissa. Ert uppdrag är att stoppa maskinen och rädda världen.
För att sen säkra och ta med de delar som Muir pekade ut.
Ett: Mitt uppdrag har du inte att göra med, ljushuvud.
Och två: Hur visste du att han hette Muir?
Fan också!
Det vore nog smart att prata nu.
-Vi är inte många som kan sånt här. -Jag har hört det.
Så det här är din lyckodag. Ta med honom, grabbar.
-Vi fick just en ny hjärna. -Vänta lite!
Är jag den ende som minns att uppdraget är rökt utan EMP-grejen?
Uppdraget är inte över förrän jag säger det.
Du vet vad som händer om vi inte gör något.
-Pulsen störde magnetfältet. -Ja.
-Då kan vi ju döda dem. -Nej, för EMP:n hade kort räckvidd!
Det stämmer. En så liten apparat har en verkningsradie på max 8-10 km.
-Hur långt från målet är vi. -13 km.
Under den kommande milen så kan vi döda dem.
Du har 13 km på dig att lista ut hur vi ska klara uppdraget utan den där.
-Det är dags för din militärtjänst. -Vilken tur jag har.
Vad fan pysslar du med?
Ingen doktorstitel, ingen lift. Tyvärr.
Överger du en dam i en krigszon? Vilken gentleman.
Vi ger oss. Bilda fyrkant runt det här arslet.
Hitta en säker plats. En källare eller nåt annat underjordiskt.
Med lite tur så dyker kavalleriet upp inom ett dygn.
Minns du vägen vi följde på vägen hit? Följ den.
Herre min skapare.
Sir.
Kontrollen till Bravo Charlie 4.
-Vad har du sett? -En utlöst puls inne i fältet.
-Hur nära målet? -Inte nära nog.
Den utlöstes nära grupp alfas färdväg men vi vet inte säkert.
-Och beta? -Minimala värden för fem timmar sen.
Men det var inte en puls på full kraft. Det var nog en feltändning.
Om både grupperna är utslagna så måste vi se över våra alternativ.
Utan en fungerande EMP kan de inte lösa uppgiften.
Det här är mitt slagfält. En kärnvapeninsats är mitt beslut.
Vi har tid på oss och vi kommer att vänta. Förstått?
Det här är varken otäckt eller korkat.
"lngen doktorstitel, ingen lift."
Var studerade du armhävningar? Jävla arsle.
Kom.
Gå.
-Ur vägen! -Fan! Var är min anteckningsbok?
Nej, vänta! Min anteckningsbok!
Sätt fart, för fan! Ducka! Ducka!
Nej!
Ingenting. De har dragit vidare.
Vid injicerade han i honom?
Vad var det han gjorde?
Jag vet inte. Han kanske försökte göra honom till något som liknar dem.
Nazister. Vilka fittor.
Det är kört utan min anteckningsbok. Där fanns koderna och symbolerna.
Det var den eller din pung så där hade du nog tur.
Men du minns väl allt? Du hade den ju i åratal.
Det var därför jag hade en jävla anteckningsbok!
Du får skriva ned allt du minns. Eller hur?
-Ja. -Vi har sumpat massor av tid, Dan.
Leta rätt på en genväg ut.
Hör du. Jag vill prata med dig.
-Vad fan gör du här? -Jag hjälper så gärna till.
Om du ställer till med nåt...
Det blir inte trevligt. Men om vi rappar på så kan vi hinna i tid.
I tid?
Om vi inte avslutar i tid så antar höjdarna att vi misslyckats.
-Då har de bara ett alternativ kvar. -Alternativet på 7 kiloton.
-Tusentals människor är ju kvar. -Om vi inte gör nåt så dör miljoner.
Vi måste avsluta jobbet i tid. Och prat kommer inte att rädda någon.
Vänta lite. Får hon följa med nu?
Är vi förkläden åt Hans och Greta nu? Jävla trams.
-Här ska det vara. -Ja.
Är det bara jag som trodde att det skulle vara mer folk här?
-De har dragit vidare. -Eller så är det ett bakhåll.
Oavsett vilket så är dörrarna på framsidan en dödsfälla.
Gå runt på flankerna och leta rätt på en bakdörr.
Om det går illa så känner jag till maskinen bättre än dem.
Jag hittar på nåt. Spring om det inte funkar.
-Och Klausener? -Honom får du ta itu med.
Hittills har det varit enkelt. Nu börjar det roliga.
När vi börjar röra oss så kommer det att gå undan. Uppfattat?
-Området är tomt. -Inte ens ett kaninhål.
Carlisle till vänster. Hall till höger. Abbott med mig och flickorna.
Ta ställning vid dörrarna.
Stanna inte!
Sätt fart.
-Vad fan har hänt här? -Det som har hänt, har hänt.
Vi letar efter tjocka kablar. Vi följer dem till målet.
-Vad gör vi sen? Vi har ingen EMP. -Jag måste nå kontrollerna.
Okej. Sätt igång.
Där är det.
Där inne.
Helvete. Den borde ju finnas här.
-Du gör ju jävligt stor nytta. -Den ska vara här.
Ännu en stolt dag för underrättelsetjänsten.
Det här...det här är Hunts handstil.
Hör ni. Titta på det här.
Och Klausener?
Det finns mer här nere.
Här.
Hunts anteckningar tyder på att han arbetade ensam här.
Jag tror inte att Klausener har varit här.
Varför inte? Det går inte ihop.
Jag har fått intrycket av att Klausener skickade Hunt.
Jag vet inte. Klausener kanske inte ville eller kunde ta sig hit.
Så Hunt sätter igång allt och...
...Klauseners män ger sig ut för att leta efter pappa.
Hör du. Det där där nere ser ut som en cell.
Det är en cell. Maskinen ledde all sin energi ned dit.
Det var där de skapades.
Han hade alltid rätt svar.
Var kommer magnetfältet från om maskinen inte är här?
Jag vet inte. Anteckningarna är gjorda av en vansinnig man.
Titta här. Vad de än gjorde med Hunt så var det rena medeltiden.
Allt verkar handla om magnetfältet och kraftgenerering.
-Jag återkommer om det. -Nej.
Samla in allt du kan bära. Vi ger oss av om tio minuter.
-Men det här är ju ovärderligt! -Det var ingen fråga.
-Är du redo? -Vi kan inte bara gå.
Om åtta timmar blir den här platsen jämnad med marken.
Om vi inte ger oss av snart så hinner vi inte nå minsta säkerhetsavståndet.
Du måste bestämma dig.
Jag trodde verkligen att jag var nära.
Det var modigt av dig att komma hit. Du tar honom nästa gång.
Wallace hade rätt.
Vi skickades hit för att säkra maskinen och omhänderta Klausener.
Du behöver mäktiga vänner om vi lyckas ta oss ut.
Jag kanske kan skaffa dig några kontakter. Kommer du?
Flytta dig!
-Släpp honom! -Skjut honom!
-Släpp honom, för fan! -Håll er på avstånd!
-Släpp honom! -Gå, gå, gå!
-Sam! -Sam!
Tiden är ute. Vi måste röra på oss.
Ni måste dra er tillbaka för att få förnödenheter.
-Vi kan inte skicka in någon till er. -Vi ser dem!
De är bland träden!
Sir. Stridskontakt vid försvarslinjerna 1,5 km österut.
Då så. Det var det.
Du kunde väl ha lämnat en eftersändningsadress?
Vart skulle du flytta den?
Den är kvar här, Lena.
Maskinen har inte flyttats nånstans. Det vore omöjligt.
Maskinen är alltid i mitten av det cirkulära fält den skapar.
Och resten av kartan är full av en jävla massa träd.
Helvete. Det här är ju helt jävla underbart.
Ha det så roligt när du letar efter dina lönnrum, raring.
Jag tänker dra innan jag hamnar under ett svampmoln.
-Uppdraget är inte slut. -Nej, det är på väg ner där...
...tillsammans med Elvis och påskharen.
Han har rätt. Vi är klara här.
-Min hjälte... -Din jävla...
Andra kanske tycker att din dödsföraktande attityd är charmig-
-men jag vill bara köra in ditt huvud i en vägg.
MacAvoy är död, maskinen är borta och det här uppdraget är kört.
Ni kan inte sticka när vi fortfarande har en chans.
Verkligen? Sen när har du rätten att bestämma över oss, stumpan?
Det är kört här, Danny.
-Vi måste dra. Nu. -Tillbaka till vad?
Om ni flyr nu så kan ni fortsätta fly för de kommer inte att stanna.
Inte vid nästa stad eller nästa land.
Det enda sättet att stoppa dem finns här.
Glöm det, Lena. Låt dem gå.
Han hade rätt om er. Fy fan.
Danny?
Fan också.
Som ni vill.
Vi letar efter någon slags ingång. Undersök allt som är ovanligt.
-Finns det nåt som är vanligt här? -Strö brödsmulor efter er...
...utifall ni går vilse.
Det måste vara nåt som är praktiskt.
-Är du verkligen säker på det här? -Ja.
Inte ett jävla dugg.
Det vore dags att lägga ned om det inte redan var för sent!
Var har du dina rätta svar nu, Hunt?
Vi måste gå igenom den här väggen. Självklart!
Är det här ditt mentala sammanbrott? Är det vad det är?
Kolla efter en panel på andra sidan.
Det här borde vara där uppe.
Det skrevs alltså när dörren var upphissad och öppen.
Det finns en här.
Okej.
Där har vi en väldigt väl dold hiss.
-Vad är vår plan? -Samma som tidigare.
Du är vår säkerhetslina.
När vi kommer ut skjuter du upp blossen som leder in bombarna.
Håll er vid liv. Annars kommer ingen att tro på min berättelse.
Jag tar täten. Ni följer efter lågt och tyst.
Vet du hur man använder en sån här?
Wallace?
Den vägen.
Så fan heller!
Kom igen! Fan också!
Nej, släpp mig! Släpp mig!
Ta bort den! Släpp mig, din jävla subba!
Kom nu.
Här. Det bör vara kontrollrummet.
Säkrat.
-Vet du vad du letar efter? -Ja, någon slags kopplingsschema.
Här. Okej.
Maskinen och inneslutningskamrarna ligger där inne.
Allt går igenom kontrollerna här.
Den här leder in en energin och de fördelar den.
-Kan du göra det? -Visst. Det är som en tryckkokare.
Vi maximerar kraften som genereras i anläggningen-
-och ser till att den inte kan ledas ut.
Vi överbelastar systemet. Då får vi vår EMP.
Nej, nej, nej! Nej! Det är inte rättvist!
-Vad? -Säkerhetsventiler.
Fiffig maskin.
Så där, ja. Vi är nästan där.
-Fan också! Sluta med det där! -Med vad?
Systemet är välbyggt. Det vill inte att jag ska döda det.
Fan också.
-Ni måste gå. Jag måste stanna här. -Men det är ju du som kan maskinen.
Om jag inte stannar här så når vi inte maskinen.
-Ska vi vänta tills den är avfyrad? -Nej.
Om något går åt skogen så kommer vi aldrig ut igen.
Försök med det här om pulsen inte funkar.
I värsta fall får du gå loss på den med en hammare eller nåt. Gå.
Hör du.
Var försiktig. Okej?
Ja, ja, ja. Som du vill.
Kom igen nu.
Fan också! Jävla skrothög!
-Är det Klausener? -Nej.
Det är Hunt.
Kom igen! Herregud!
Kom igen nu!
Sieg heil, subba.
Fan också! Det funkade inte.
Kom bara.
Jag uppehåller dem. Du får ta itu med maskinen.
Vem är du?
Jag...jag kom hit för att stoppa Klausener.
Besvikelse.
Bara jag.
Du kom för att döda maskinen. Döda mig.
Försökte med elektromagnetisk puls.
Lilla flickan tror att jag är dum. Hon är dum.
Kärnan är avskärmad.
Stoppa aldrig kärnan. Klauseners hemlighet.
Stoppa den aldrig. Aldrig.
De tvingade dig att hjälpa dem.
Utvidga fältet. Led dem till deras fader.
Men du är inte som dem. Du vill inte hjälpa dem. Snälla.
Att böna och be är svaghet. Jag bönade och bad.
Jag förtjänar det här. Arrogant.
Förena fälten. Känna Guds tankar.
Förtjänar smärtan. Känner smärtan.
Men för i helvete...
Jag förstår, sir. Men jag har inga alternativ.
Jag måste begära en kärnvapeninsats.
-Alfas signal har siktats, sir. -Avbryt.
Avbryt kärnvapeninsatsen. Men jämna bunkern med marken.
De här, då? Kan jag använda dem?
Värdelösa. Klauseners hemlighet.
Snälla! Jag klarar inte av det här! Jag förstår inte något av det här.
För två dar sen trodde jag att det här handlade om vad de gjort.
Men det har alltid handlat om vad de planerade att göra.
Världen är bara vibrationer och partiklar.
Nej, det handlar om människor. Oskyldiga människor dör just nu-
-på grund av det du letade efter och släppte lös.
Om du inte hjälper mig nu så...
Kärleken till makt är människans demon...
Kärnan.
Kärnan driver dem. Men kärnan är ren poesi.
Svarta solen byggde den. De är de enda som har nyckeln.
Gratulerar. Du blev just räddad.
-Var är de andra? -In där.
Blossen är uppskjutna. Planen är på väg.
-Hur gick det till? -Det var en olycka.
Men vi har fyra minuter på oss innan stället...fan också!
Ducka!
Vi borde verkligen dra nu!
Granat!
-Kom! -Jag är dig hack i häl.
-Kontrollen här. Säkra er position. -Säkrat vänster. Säkrat höger.
Är du ensam?
Jetplanen är på väg. Vi måste sticka.
Jag hoppas att ni är hyfsade löpare för det här blir nära ögat.
Var den värd resan hit?
Ja.
Synd att ni inte överlevde.
Jag beklagar, Lena. Det gör jag verkligen.
Men det finns bara en sida i krig. Din egen.
Det blir innanför säkerhetsavståndet. Inled vapeninsats.
Meddelandet uppfattat.
-Kontroll till Falcon. Lägesrapport. -Vi är 1 km ut.
För i helvete!
Det är en ära att få träffa er, sir.
Vad vill ni?
Det handlar väl egentligen mer om vad ni behöver? Eller hur?
Jag ställde mig frågan: Varför var han inte där?
Mannen som skulle ge allt för att få vara med när riket reste sig igen.
Varför var han inte där?
Sanningen är att han inte kunde för att han är svag och döende.
Visst, du hade kunnat bygga ännu en maskin.
Om det inte vore för att den behöver en del-
-som du aldrig hade kunnat konstruera på nytt.
Eller hur?
Men du borde aldrig ha skickat Hunt. För många skrupler.
Du behöver någon som är mer...
...pragmatisk. 50 miljoner låter rimligt.
Och om du hade tänkt att bara döda mig och ta den-
-så kommer du att finna att vissa nyckelkomponenter är...på annan plats.
Det var väl det du hade tänkt dig? Din gamla rackare.
Skit samma. Vi säger 60 jämnt. Ta det lugnt, doktorn.
Vi vill ju inte att du ska spräcka stomipåsen.
Vänta lite nu. Vi kanske har ett priskrig på gång här.
Och du älskar ju krig, eller hur? Hallå?
-Överraskad? -Från andra sidan graven...
Det är som du sa. Bunkrarna byggdes för att hålla.
Det var inget personligt, Lena. Jag sa ju att jag beklagade det.
-Är det sant? -Vad?
Att de har roligare.
Du hade visst rätt när du sa att det alltid kommer en ny Klausener.
Jag hade ett namn på min lista. Nu har jag två.
Och jag kommer att ta dig först.
Lycka till med det, Lena.
Jag har nya vänner nu. Det här är ett större krig nu, lilla damen.
-Tänk om vi kommer efter dig? -Då väntar jag på er.
Översättning: Mattias Andersson